ВИКОРИСТАННЯ ВИРАЗІВ ОБЛИЧЧЯ ДЛЯ ВИКОНАННЯ КОРИСТУВАЦЬКИХ ДІЙ: РОЗРОБКА ТА ОЦІНЮВАННЯ МЕТОДУ ВЗАЄМОДІЇ БЕЗ ВИКОРИСТАННЯ РУК (Computer systems and information technologies, 2024)
Це дослідження представляє новий метод взаємодії, заснований на виразах обличчя, що пропонує доступну та безконтактну альтернативу для виконання точних завдань. Традиційні пристрої введення, як-от клавіатури та миші, часто не підходять для людей з обмеженою рухливістю або у середовищах, де потрібна безконтактна взаємодія. Запропонована система використовує стандартне комп’ютерне обладнання та алгоритми машинного навчання для розпізнавання орієнтирів обличчя, дозволяючи зіставляти настроювані вирази обличчя зі специфічними діями, що робить її недорогою та гнучкою. У ході користувацького дослідження 16 учасників віком від 19 до 34 років п’ять разів поспіль виконали одне й те саме завдання із зіставлення кольорів і чисел на інтерактивній сітці. Такий підхід дозволив оцінити криву навчання, аналізуючи, як учасники покращували свої навички та скорочували час виконання завдання з кожною наступною спробою. Відгуки учасників також допомогли ідентифікувати складність відтворення виразів обличчя та інші виклики зручності використання. Оцінювання охоплювало час виконання завдань, складність відтворення виразів обличчя, зазначену учасниками, та якісні відгуки для аналізу зручності, адаптивності системи та її потенційного застосування. Результати демонструють позитивну криву навчання: учасники поступово скорочували час виконання завдань із кожною наступною спробою. Учасники також підкреслили потенціал цього методу взаємодії в контексті допоміжних технологій, гейміфікованих вправ для м’язів обличчя та як додаткового інструменту до традиційних пристроїв введення. Водночас було виявлено такі виклики, як втома м’язів обличчя та складність відтворення окремих виразів. Отримані результати підтверджують перспективність системи як доступної та адаптивної альтернативи, з можливостями подальшого вдосконалення та широкого спектру застосування.
Keywords: взаємодія на основі виразів обличчя; блендшейпи обличчя; безконтактна взаємодія; взаємодія людина-комп’ютер (HCI); доступність; адаптивні методи введення; оцінка зручності використання; допоміжні технології; гейміфікована взаємодія; настроювані дії